www.HoundDawgs.org
Nånstans i Atlanten, för åtskilliga år sen.
Berättelser börjar alltid med att nån dumskalle säger:
"Det var en gång..." eller "det sägs att..." Har ni märkt det?
Pappa brukade säga att de flesta berättelser är osanna -
- och oftast inte börjar som man förväntar sig.
I själva verket börjar de en vanlig dag...
...med en vanlig person.
Om du hittar den här, är jag död. Skicka den till följande adress.
Det här är en sån berättelse.
Penny? Älskling?
- Har du sett mina bruna loafers? - Ja.
- Var är de? - Jag har kastat dem.
- Okej... Varför då? - Det var ju bruna loafers.
- Vad ska jag ha för skor till jobbet? - Kolla under sängen.
Vad är det här?
Nå?
- Jag kan inte ha lila gympaskor. - De är magentafärgade.
Tro mig, de är grymma.
- Är de? - Testa nåt nytt, Henry.
Du skulle behöva lite mer stil.
- Måste du jobba över i kväll? - Det beror på.
Om kunden gillar min ritning, vill Wendell nog att jag börjar bums.
Om den avskyr den, vore det pinsamt.
Jag vet inte. Jag känner pressen.
Oroa dig inte, de kommer tycka att du är lysande.
Jag är jättestolt över dig.
Om du får rätt får jag påökt. Då kan vi köpa det där nya köket.
Eller så kan du ta med mig på den där resan du lovade.
- Vi gör det nästa månad. - Nästa månad går inte, Henry.
Nej, just det.
Naturligtvis.
Gubben, har du sett tjejen som rotar i våra sopor?
- Vilken tjej? - 14, 15 år, kanske.
Ganska coolt utseende. Hon har rotat i soporna i flera veckor.
Jag kanske borde prata med henne.
- Hjälp henne om du ser henne. - Har du sett min...?
- Lova mig det. - Jag lovar.
- Har du sett min...? - På spiselkransen.
- Ska vi luncha i dag? - Kan inte, jag ska luncha med mamma.
- Sen ska jag till dr Parker. - Julia? När sågs ni senast?
Vi har mejlväxlat, men för två månader sen, kanske.
Vill du att jag följer med? Vi kan rida ut stormen ihop.
Ingen idé att vi plågas båda två. Hon avbokar säkert ändå.
- Jag älskar dig. Vi ses. - Nej, kom och ge mig en puss.
Ja... Ursäkta.
- Älskling, dörren är låst. - Vad är lösenordet?
Kom igen, jag kommer komma för sent och är redan nervös.
Fåna dig inte. Ser du det här?
Det är där mina läppar kommer att vara. På tre. Blunda.
Blundar du?
Okej.
Ett.
Två.
Tre.
- Jag älskar dig, men du är en toka. - Jag har i alla fall inte lila skor.
- Vi ses sen. - Hej då.
Ja, Henry var en vanlig knegare. 9-17, betala räkningar... Rubbet.
Han hade en plan för varje dag.
Han visste hur den skulle förlöpa, från början till slut.
Han hade inget skäl att tro att den här inte skulle bli som alla andra.
Att den här dagen skulle bli annorlunda.
Nån dag Här är vi.
Var djärv.
Helvete!
- Gillade de den inte? - Värre än så.
De älskar den. De älskar den!
Om inte jag låter dig bli delägare efter det här, gör någon annan det.
När kontraktet är signerat, fixar vi papperen.
- Bra jobbat, Henry! - Tack.
Intressanta skor...
Min fru köpte dem åt mig. De är magentafärgade.
Pappa var sjöfarare. Han sa att vinden är som en vild häst.
Den går inte att tämja. Det är dess natur.
Vid varje tur riskerar man att vinden blåser en ur kurs.
Det är bara en tidsfråga.
Förr eller senare kommer vi alla ur kurs.
Ursäkta, jag måste ta det här.
Hallå?
- Det är jag. - Och när man gör det...
...behöver man inte vara rädd.
Man måste bara tro att man ska hitta kursen igen.
Det är jättefint.
Penny! Vad gör...?
Hon gillar regnet.
Ursäkta mig. - Älskling, vad gör du?
Ristar du i trädet? Vi har ju inte köpt huset än.
- Ser du det inte? - Initialerna? Jodå.
Nej, dummer.
Resten av våra liv.
Jag beklagar er förlust, men räkor står inte med på er beställning.
- Men jag beställde dem. - Jag förstår, men de står inte med...
Nej, jag tror inte du förstår.
Hur kan du förstå? Du har inte mist din dotter -
- och hela ditt liv. Du har bara tappat bort räkorna.
Jag föreslår att du tar telefonen och letar upp några jävla räkor åt mig!
Låter det som en plan? Tack.
Man kan ju inte ha en mottagning utan räkor.
Henry?
Hej, Henry. Jag är dr Melvin. Din svärmor Julia bad mig komma.
Jag beklagar verkligen din frus bortgång.
Fin urna. Har aldrig sett nåt liknande.
Jag formgav den.
Jag kunde i alla fall skissa ned den. Jag hann inte återskapa den digitalt.
Ursäkta mig.
- Det finns inga croissanter. - Nej.
Mr Herschel?
Tack för att ni kom.
Pascal och jag har bara arbetat åt er i en månad.
Vad vi än hade tänkt säga hade låtit fel -
- så vi köpte det här.
Är det cannabis?
Nej, hasch.
Jag röker inte själv, men pappa får det för sin starr.
- Förlåt? - Han talar inte engelska.
- Jag förstod det. Jag... - Pascal.
- Tack, Pascal. -Tack...? - Dumbass.
- Dumbass? - Jag heter så.
Det stämmer.
Fan!
Fan.
Hej.
Är det ditt skåp?
Ja, vi renoverar.
- Det var badrum här förut. - Tänker ni behålla det?
Släng det inte. Jag kommer tillbaka och hämtar det.
Visst.
- Du, är allt väl? - Ja.
Jag menar... Nej.
Nej.
Ursäkta. Du påminner mig bara om en person.
Det är lugnt.
Sätt fingret över hålet, andas in och ta bort det.
Det är lätt.
Tack.
Du? Grymma gympapjucks.
Kom.
Okej, välj en film. Vilken som helst.
- En som jag vill se? - Ja.
Vilken vill du helst se?
- Jag vill se den översta. - Den här? Du vet vilken du vill se.
- Vad är det här? - Det är kungfu-tisdag.
- Är det en grej? - Nu har vi det.
- Jag har väl ingen talan? - Nej.
Okej.
- Okej. Redo? - Ja.
- Det är alltså ett tema? - Ja, varje tisdag. I evighet.
Pappa sa alltid att havet är ett ensamt ställe.
När man har varit ute själv i flera veckor kan man känna ensamheten.
Den är som en tyngd runt hjärtat.
Jag tror han menade att vi inte ska vara ensam på våra resor.
Vi vill att andra vet att vi lever och spelar roll.
- God morgon, Wendell. - God morgon.
Herregud! Henry.
Du...
God morgon.
Henry, det finns ett japanskt ordspråk.
"Den skadade koi-fisken kan inte sköta om sina gälar" -
- "om den försöker hålla sig undan den välvillige sjögräsguden."
Förstår du innebörden?
Är jag koi-fisken?
Henry.
Jag vet att du sörjer. Det som hände var helt...
Men det här är den största kund vår byrå nånsin har haft.
Vi har möjligheten att förvandla stan.
Du kan väl ta ledigt lite, så du kommer i balans.
Ta en vecka eller två.
Du kan inte traska runt här i din pyjamas.
Det förstår du väl?
Henry, är du där?
Som du vet har vi en familjegrav på kyrkogården...
...där varenda Mureaux har blivit begravd i 200 år.
Du bestämmer, förstås -
- men jag vill inte att Penny blir liggande i en kub.
Jag gav dig några förslag på dödsannons.
Jag tänkte du behövde hjälp. Ring när du hör det här. Okej?
Herregud! Måste du smyga dig på folk så?
- Jag kunde ha använt elpistolen. - Minns du mig... Har du en elpistol?
- Jag ska hjälpa dig. - Nej, jag gör det! Reglerna är såna.
- Man kånkar sin egen skit. - Vilka regler?
Vad ska du ha skräpet till?
- Jag bygger en grej. - Gör du? Jag är arkitekt.
Jag kanske kan hjälpa dig. Alla behöver vi hjälp.
Inte jag. Tack för skräpet.
- Jag har lovat... - Du är väl inget pedofilpervo?
- Måste inte såna ha en skylt utanför? - Jag är inget pervo.
Vi börjar om. Jag heter Henry. Vad heter du?
- Hur så? - Så jag vet vad jag ska kalla dig.
- Du kan kalla mig Oprah. - Oprah?
Visst. Oprah, jag vill gärna hjälpa till.
Jag behöver ingen hjälp, men tack för erbjudandet. Jag beklagar.
Lycka till.
Kom.
Blankett för dödsannons.
- Bonjour. - Hej, chefen.
Mrs Herschel sa alltid åt oss att förse oss.
Pascal har tre ungar, jag har binnikemask.
Det gör inget. Ta för er.
- Vad är det för lista? - Det är...
Det är ingenting.
Har ni sett tonårstjejen som traskar runt i kvarteret och rotar i soporna?
Va?
Just det! Tjejen med cykeln och hunden.
Vad heter hon?
Hon sa att hon heter Oprah -
- men det sa hon nog bara för hon tror jag är ett pervo.
Pervon har mustascher. Det vet alla.
Ha en bra dag.
Henry? Henry, är du där?
Som du vet sitter jag i styrelsen för NOLA -
- och ska vara värd för en till- ställning i kväll. Du måste komma.
Kocken Robaire står för maten.
Kom kl. 19. Ha smoking.
Då får vi en möjlighet att diskutera alternativ för Penny.
Hur som helst, slå mig en signal.
Vi är klara för dagen.
Har ni sett tjejen vi pratade om tidigare?
Nej.
- Vad sa han? - Han vet var Oprah bor.
Varför sa du inte det förut?
Kan du visa mig var det är?
- Jag hoppar över. - Det är en dum idé.
Ta det lugnt, jag kommer strax.
Ja.
"Om du hittar den här är jag död."
"Skicka den till 234 Ransom Lane, New Orleans, Louisiana. Tack."
"1 september 2008."
"Satte segel i dag. Första gången jag lämnade fast mark" -
- "på tio långa år."
"Det blir det mest givande jag nånsin har gjort."
"Jag är rädd, men det är nog normalt när man gör nåt enastående."
"20 september. I dag regnade det i nästan en timme."
"Jag kunde samla in några muggar regn. Jag är otroligt svag."
"Har varken sett land eller fåglar på flera dagar."
"8 oktober. I morse återkom de."
"Jag är inte den ende som svälter här ute."
"15 oktober."
"Ett kraftigt oväder. Djävulen har kommit."
Fan!
Nej, nej, nej.
Fan!
- Gå inte in där! - Rör mig inte!
- Vad har du gjort? - Det var en olyckshändelse. Jag...
- Det är ingen fara. - Du måste härifrån. Försvinn!
Henry?
Henry, jag vet att du är där inne.
Henry, glömde du min tillställning? Du skulle ha suttit vid mitt bord.
Du kan väl öppna? Jag vill bara prata.
Jag tog med några kräftor. Då lämnar jag dem på verandan.
Okej, då. - Fan.
Pappa sa att man måste ha en kompass på varje resa.
Då vet man vart man ska och var man har varit.
Har man ingen lär man segla på avvägar -
- och då får man hoppas att nån kan visa en vägen hem.
- God morgon, pervo. - Jag är inget pervo.
Bara för att du har rakat av muschen, lurar du inte mig. Var är den?
Här.
- Vänta... Kan vi inte prata lite? - Nej! Du brände ned mitt skjul.
- Det var en olyckshändelse. - Det var allt jag hade!
- Vet du hur lång tid det tog... - Att bygga en flotte?
Vänta...
Flytta på er!
Det är ingen fara. Jag kommer strax.
- Det där var Oprah. - Vänta!
- Varför bygger du en flotte? - Dra åt helvete.
Jag har ritningarna här.
Jag ritade dem ur minnet. Jag har mängder av idéer.
Du kan använda min trädgård. Det är mitt fel, låt mig hjälpa dig.
- Glöm det! - Sluta.
Du känner inte mig och man ska vara försiktig med främlingar, men jag...
Jag tror att jag är ämnad att hjälpa dig.
Beklagar.
- Vad är det här? - Vad tror du?
Jag miste mina verktyg i branden.
- Det var en olyckshändelse. - Det skiter jag i.
Inte längre. Jag lovade din farsa att ta hand om dig -
- men du är inte värd bidraget jag får.
I morgon tar du bussen till Biloxi.
Din faster får ta hand om dig.
Fatta en sak. Jag gör inte det här för att jag gillar dig.
- Ahab och jag har inget annat val. - Jag fattar.
Om du pillar på mina prylar, spöar jag skiten ur dig.
- Lova att inte göra det. - Jag lovar.
- Det finns ett gästrum en våning upp. - Jag sover i trädgården.
Tack.
Pappa brukade säga att få berättelser börjar som man väntar sig.
Berättelsen om Henry började den 28 april 1947.
Då seglade Thor Heyerdahl från Peru till Tuamotu-öarna på en vassflotte.
Han blev den förste som korsade Stilla havet på en flotte på 700 år.
Hans mest kända citat är:
Framgång är människans förmåga att göra det lätta svårt.
Några år senare dog han av en hjärntumör.
Jag tycker det var grymt.
SKITHÖG
Satan!
Hela min trädgård är fylld med skräp. Jag har inte sett henne på två dagar.
Jag menar... Det är inte säkert för unga tjejer att vara ute på nätterna.
Hon verkar tuff. Hon letar nog efter mer skräp.
Hon borde gå till Pascal. Han har massor med skräp.
Dumbass!
- Jag måste sluta. - Okej, hej då.
Hur tillagar man marijuana.
Nu ska du få godis, Ahab.
Ahab.
Du har pillat på mina grejer. Varför sover Ahab?
- Han kanske är trött. - I helvete heller.
Vad gör du?
Bingo. Du flackade med blicken.
- Nej, det gjorde jag inte. - Du är nervös över nåt.
Nåt här borta, kanske?
- Vad är det här? - Ingenting.
- Bara en gryta jag har lagat. - Jaså?
- Då tar jag lite av den. - Nej! Du kommer inte att gilla den.
Den är glutenfri.
Jättegod.
Antingen äter du resten av den eller så gör jag det.
Okej...
Jag har en fråga. Vad har du emot mig?
Jag har inget emot någon.
- Vilket icke-svar. - Vad är ett icke-svar?
- Vill du veta vad jag tror? - Nej.
Jag ska berätta det för dig. Du har aldrig fått nån hjälp.
- Det är därför du inte litar på folk. - Tack, dr Phil.
- Har jag fel? - Du är skogstokig.
Säger en tjej som bygger en flotte av skräp.
Öppna!
Allvarligt talat... Vart tänker du åka med den?
Allvarligt talat... Håll käften.
Berätta om killen i dagboken. Klarade han sig? Dog han?
Fortsätt äta.
Du måste ge dig av innan passadvinden förändrar ekvatorialströmmen.
- Ja, än sen? - Blev du inte impad nu?
Nätet plus hjärna är lika med svar.
Jag har gjort en lista över alla dina grejer.
- Jag visste det. - Det här är sånt vi behöver.
- Vi? - Ja, du och jag och...
- Vad heter hunden? - Ahab.
Du, jag och Ahab. Det här är det vi måste...
Ahab...
Vi behöver det här för att flotten ska bli värdig.
Sjövärdig, alltså. Det finns ett ord för det.
Varför tror du jag tänker låta dig hjälpa mig?
Eftersom.
- Det är ett icke-svar, inte sant? - Ja, du lär dig fort.
Det här är smaskens.
Jag måste kissa.
Ät inte av grytan, unga dam. Det är en gryta för hundar.
Herregud.
Du där.
Golvet angrep mig.
Beklagar att jag ljög om grytan, tjejen. Jag är inget pervo.
Mildred. Jag heter Mildred.
Men det är fult, så du får kalla mig Millie.
Mildred? Okej...
Millie.
Det sägs att en vanlig rörmokare från Montauk -
- som hette William Willis, trodde sig kunna prata med sin fru.
Via sin hjärna. Det kallas telemetri eller nåt.
En dag när han satt och såg på tv...
...fick han en helt galen idé.
Han tog sin dagbok och började rita. Han visste inte riktigt varför.
Några veckor senare hissade han segel på sin egen flotte.
Precis som Thor-snubben.
Han kom halvvägs till Sydamerika helt ensam.
Han överlevde sol och törst -
- och han hade bara persikor och tomater att äta.
Efter nästan två månader nådde han sitt mål.
Han fann det han letade efter.
I det ögonblick han insåg att han skulle lyckas...
...var det bara en person i hela världen som visste vad han tänkte.
67 % av alla dödsfall sker när ingen tittar.
Jag läste det i en bok.
Försvunnen Millie Pearlman.
Med stöd av borgmästaren och fullmäktige -
- kommer det här projektet att förvandla hela vår stad.
Hallå?
Du har väl inte glömt det första spadtaget i dag?
- Var är du, Henry? - Minns du det du sa om gälarna?
- Jag håller på att läka dem. - Henry, jag lider verkligen med dig.
Men du äventyrar hela projektet.
Du måste börja fokusera och jobba!
- Ja, du har rätt. - Ja, det har jag.
- Jag kommer behöva en stor bil. - Varför då?
Jag kan be Pascal och Dumbass att hjälpa till.
- Henry, vad pratar du om? - Jag ska bygga en flotte.
En flotte?
Flottar flyter även om de går sönder, i synnerhet om vi bygger en av skräp.
Grabben, det finns ett gammalt japanskt ordspråk.
"När den ädla karpen har mist sina yngel..."
Tack, Wendell. Jag ska börja direkt. Hej då.
Henry, du hörde inte slutet av ordspråket. -Helvete.
Killar!
Killar, vi har ett nytt projekt.
- Vad i hela världen...? - Skräp.
Nej, det är en flotte.
Kom igen.
- Kolla. - Vad är det där?
Jag bytte min Volvo mot den. Cool, va?
- Vilka är de? - Jag heter Dumbass.
Hoppa in. Kom igen. Var ingen fegis nu.
Vart ska vi?
Vad gör vi nu?
- Vad gör vi här? - Shoppar.
Vi måste få i flotten innan oväderssäsongen.
Det är brådis. Det som tar tid är skräpsamlandet.
Lika bra att vi tar allt på en gång. Kom.
Vi delar upp oss. - Pascal, häng med mig.
- Beklagar pistolhotet häromdagen. - Det är lugnt.
- Du bygger visst en flotte. - Ja.
- En sån har jag aldrig byggt förut. - Får jag fråga dig en sak?
Vad tycker du om Henry?
Han verkar mysko, som han inte har alla hästarna hemma.
Det beror nog på att han miste sin fru i förra månaden.
I en bilolycka. Hon var konstnär eller nåt.
Hon gjorde beigneter åt oss varje morgon.
Hon hade en glöd som vissa har.
Hon gillade dig. Du var som en orkan.
En orkan?
- Varför kallas du Dumbass? - Pappa kallar mig det.
Han låg i flottan. Han fick medalj.
I jämförelse med honom är jag ingenting.
Skitsnack.
- Han låter som ett svin. - Han är bara min farsa.
Familjen. Han kunde inte välja mig eller vice versa.
Hör ni! Här borta!
- Vad är det? - Pontoner.
En flotte behöver flytförmåga. Vi har hittat den.
- Ska vi vänta tills de spolas in? - Nej, de sitter fast under pråmen.
Vi fäster ett rep vid dem med jollen och drar in dem.
- Millie, vad gör du? - Jag ska hämta den jävla stolpen.
Vart ska hon?
Ett ögonblick. Jag har lite kläder åt dig.
- Var är lådan? - Kan jag inte ta de här?
Nej!
De plaggen vill du inte ha.
Jag har nåt mycket bättre åt dig.
- Hur går det? - Jag ser ut som en idiot.
Så illa är det säkert inte.
Se på dig...
Okej... Jättefint.
Det där var min halloween-dräkt i... femte klass.
- Den är hemsk. - Men torr.
- Spelade du ens baseboll? - Ja, typ. Jag spelade teeball.
- Jag var catcher. - Catcher?
I teeball?
- Läcker lya. - Tack.
- Har du formgett den? - Nej, vi höll på att renovera.
Har du inga andra kläder hemifrån?
Det där är inte mitt hem. Min farbror bor där.
Jag hade inte mycket att ta med mig.
Var är dina föräldrar?
Det kommer bli kallt där ute i natt. Om du vill använda gästrummet...
Tack för kläderna.
Jag har varm choklad.
Pucko.
Och marschmallows!
Jag ljög visst om marschmallowsen. Det här är allt jag har.
- Jag visste inte det, jag lovar. - Det är lugnt. Flingor går bra.
Min fru...
Det var en av hennes laster.
Azorerna.
Va?
Det är dit jag ska.
Berättar du det för nån ska jag...
- Varför Azorerna? - Varför inte?
- Det är ett icke-svar. - Det är ett icke-svar.
Jag frågar eftersom det ligger långt bort och du är typ...
- ...13 år. - Jag är 16.
Amelia Earhart var yngre än jag när hon började flyga.
Ja, men hon kraschade i havet.
Säger du det, så. Det är svårare att flyga än att flyta.
Det har du rätt i.
Har du aldrig velat göra nåt enastående?
Du kommer vara ensam där ute. Känns inte det läskigt?
Jag har varit ensam i nästan hela livet.
Tycker du det är läskigt att vara ensam?
Ja.
Ja, det gör jag.
Men du är en mes, så.
Var det en pojke eller flicka?
Jag vet inte.
Vi ville vänta med det.
Men jag kan tänka mig att hon frågade.
Hon kan ha vetat det utan att berätta det för mig.
Det hade inte förvånat mig alls.
Hoppas hon gjorde det.
Tack för chokladen.
Ingen orsak.
Fly till Azorerna.
Det sägs att David Pearlman, en försäkringsmäklare från New Orleans -
- skulle köpa en Mars åt sin dotter... stunden hans fru dog.
Eller så var det en Butterfinger.
Hans dotter var med när han spred hennes aska och sa farväl -
- men han vägrade säga det.
David drogs till havet.
En dag när han gick i strandkanten med sin lilla flicka...
...hittade han en flaska som hade spolats upp.
Inuti låg en välbekant dagbok som skulle förändra de bådas liv.
Lova mig att du söker upp mig när du blir äldre.
- Jag kommer att vara här. - Hon var där när han gav sig av...
...men inte när hennes pappa stötte på djävulen på havet.
Det var ingen.
Men det gjorde inget.
Det här handlar ändå inte om dem som dog.
Det handlar om dem som hade oturen att tvingas leva vidare utan dem.
Vissa försöker klamra sig fast vid sina minnen, andra att glömma.
Ingetdera fungerar.
När tillräckligt med tid har gått, inser man att man har förändrats.
Julia... Vad gör du här?
Henry...
Så du ser ut. Var har du hållit hus de senaste tre veckorna?
Wendell tänkte sparka dig. Jag fick påminna honom hur vi fick projektet.
- Han sa nåt om att bygga en båt. - Jag sa inget om nån båt.
Bra! För han malde på om det.
Det är en flotte. Jag håller på att bygga en flotte.
- Det var nog den han menade. - Har du knarkat?
Nej! Det måste ha gått ur kroppen vid det här laget.
Henry, jag är bekymrad över dig.
- Vad var det? - Jag hörde inget.
Kan du inte komma tillbaka senare?
Vad fan är det där?
- Är det flotten du pratade om? - Ja.
Du mår inte bra. Jag går inte förrän du går med på att prata med nån.
Ja! Jag borde prata med nån.
Det var skönt att höra. Jag vill bara att du mår bättre.
- Jag mår redan bättre. - Bra!
Vem vinkar du åt?
Ingen särskild. Kom, vi har massor att göra.
Kom igen.
Jag är faktiskt inte galen.
Jag mår ganska bra. Jag tror Julias oro är ogrundad.
Varför tror du att jag tror att du är galen?
Julia har säkert berättat för dig om flotten.
Jag vet hur det låter. Helt jävla skogstokigt!
Om man börjar bygga en flotte med en 16-åring en månad efter fruns död...
- Det måste låta helt galet. - Gör det det?
Vad vill du att jag säger?
Typ "lös dina känslomässiga problem".
Eller "acceptera att ditt liv har förändrats".
"Varför i helvete bygger du en flotte, din tok?"
Det är inte jag som bygger flotten, Henry. Det gör du.
Okej, vi är klara.
- Henry... - Det är inget fel på mig!
Det är ingen fara med mig.
- Får jag fråga dig en sak, Henry? - Visst.
Jag hörde om en grej som hände utanför deltat.
Där flodvattnet från gårdarna i norr rinner ut i havet. Vet du var det är?
Det vattnet innehåller en massa bekämpningsmedel.
- Inget av det här kommer funka. - När skiten når havet...
...suger det syret ur havet, så fisken i havet drunknar.
Det kallas för "fenomen". Det sägs att fisken hoppar upp ur vattnet -
- för att komma upp ur vattnet för att överleva.
Jag tänkte att jag bör åka och se det.
- Vad tycker du? - Om vad då?
Strunt samma.
Inga av de här träbitarna kommer funka. De är ruttna.
Den där jycken...
Den skulle göra allt för henne.
Jag gillar att bygga flotten... Det är roligare än gipsskivor.
...men jag undrar bara varför ni gör det här.
Om hon ger sig ut på den här, kommer hon att dö.
Det är precis det jag pratar om.
- Millie! - Här inne.
Det här funkar inte. Låt mig köpa virke och...
Vad gör du?
- Vad gör du? - Herregud!
- Pilla inte på mina grejer! - Ursäkta. Det är ingen fara.
Du skällde på mig för att jag pillar på dina grejer, sen...
Varför bygger du den här flotten? Du kommer stryka med.
Du är bara en jävla unge!
Millie?
De hade ingen mintchokladglass. Helt otroligt.
Jag köpte chokladglass, grön karamellfärg och mintpastiller -
- så fixar vi smaken själva. Vad sägs om det?
Vem bryr sig om vad du tycker? - Jag tror det kommer bli kanon.
Håller jag på att bli galen?
Hela världen är galen.
Helt väck.
- Henry, du behöver inte göra det här. - Det är lugnt. Det här är nåt bra.
Ser ni? Nu har vi allt virke vi behöver.
- Nu behöver vi bara mer hjälp. - Vad sägs om dina tre ungar?
Vad står på tur?
- Bär in de där fotona i rummet. - Visst.
Ja... Den blir kanon. Nu behöver vi en mast.
- Kommer det här att funka? - Ingen aning.
Fortsätt.
Dra.
Nästan uppe.
- Den sitter på plats. - Bra.
Bra.
- Är du vaken? - Nej.
Nu dröjer det inte länge -
- förrän du kastar loss.
Det är planen.
Jag vill bara be om ursäkt för...
...att jag var en skitstövel häromdagen.
Vi blir alla galna emellanåt.
Jag tänkte...
Åk och se den där hoppande fisken du pratade om.
Det hade varit nåt alldeles extra.
Okej, kör.
Vad sägs om det där?
Henry?
Herregud.
- Får jag göra dig sällskap? - Visst.
Det känns som vi borde fira eller nåt.
Synd att Ahab och jag åt upp all brajan.
Snart kommer området att vara bebyggt med insatslägenheter.
Min byrå fick i uppdrag att återskapa stan.
Jag gillar det som det är.
Gamla båtar, träet...
Pappa tog med mig hit för att fiska när jag var liten.
Ibland är saker bättre när de inte är perfekta.
Jag misstog mig på dig.
- Vad menar du? - Du är inget pervo.
Skönt att du äntligen har insett det.
Det är bara det att ingen har brytt sig om mig förut.
Inte sen pappa gav sig av.
Är det därför du gör det?
- Om inte är det lugnt. Jag trodde... - Det gör jag.
Jag bryr mig om dig.
Jag såg kuben på hyllan.
Ligger hon i den?
Hur var hon?
Hon var många saker.
Fotograf, dålig skulptör, usel kock...
- Hon var clown. - Clown?
På barnkalas.
Hon brukade hitta på historier om hur vi träffades.
Folk i kvarteret trodde i åratal att vi hade varit spioner.
Hon höll alltid på med... såna besynnerliga saker.
När vi träffades föll hon av cykeln mitt framför mig.
Jag körde henne till sjukhus. Då bad hon dem fota oss -
- om hon skulle drabbas av minnesförlust. Hon var...
Hon var ganska vild av sig.
Som en orkan?
Ja, det kan man säga.
Hon låter grym.
Det var hon.
Kan vi inte stanna här lite till?
Visst.
Det sägs att hela livet passerar revy precis innan man dör.
Det är bara skitsnack.
De flesta hinner bara tänka på ett fåtal saker.
Penny tänkte bara på en enda.
Fan.
- Vem är hon? - Hon heter Millie.
- Hon är försvunnen. - Nej, hon ligger i bilen.
- Var är hennes föräldrar? - Borta tror jag.
- Hur gammal är hon? - 16.
- Herregud! Har du och hon... - Nej! Naturligtvis inte!
- Jag hjälper henne. - Med vad då?
- Vi bygger en flotte. - Herregud... Du har blivit galen.
Julia, för första gången på länge mår jag faktiskt riktigt bra.
Mår du bra? Du stinker som en lodis, det är totalt kaos i huset...
- ...och du kommer förlora jobbet. - Jag bryr mig inte.
- Det här är vansinne! - Nej, du har fel. Det är det inte!
Penny hade älskat att bygga flotten med oss.
Hon ville att jag gjorde nåt tokigt. Nåt galet.
Grattis! Det har du verkligen gjort.
Hon ville att du älskade henne för den hon var.
Inte för den du ville att hon var.
- Är du Millie? - Ja.
Jag beklagar det här med er dotter.
- Kände du henne? - Nej.
Men jag vet hur det är att mista personer man älskar.
Mamma dog när jag var liten och pappa gjorde sitt bästa.
Det enda Henry har gjort är att hjälpa mig.
Och jag ska hjälpa honom. Jag tänker ge mig av i morgon -
- och jag tänkte ta med mig Penny.
Jag tror hon hade gillat det.
Ja, det hade hon.
Vi har inte blivit galna.
Vi är bara lite vilse.
Har ni aldrig varit det?
Hon var...
Slå mig en signal om du skriver klart dödsannonsen.
Ibland trodde jag på sex omöjliga saker. Lewis Carroll.
- Vad är på tok? - Ingenting.
Är du rädd? Vill du fortfarande göra det här?
Henry, var det allt?
Jag ska kolla.
Gravid kvinna tragiskt förolyckad i singelolycka.
Vad fan är det här?
Hur fick du tag i det här? Penny hade det alltid i sin bil.
Jag kan förklara. Jag borde ha berättat...
Nej, jag vill höra. -Berätta. Hur kommer det sig att du har det?
Jag tänkte väl att du var här. Du ska betala för min bil, bitch!
- Vem är du? - Angår dig inte. -Följ med mig.
Släpp mig, din skithög!
Vad gör du?
Millie!
33 % av alla dödsfall sker när nån ser på.
Men Henry var inte där den tisdagen när Penny dog.
Undrar hur det kommer sig att när livet ställs på ända -
- så tänker man tillbaka?
På sånt som gjorde en lycklig. Som fick en att känna sig trygg.
Ibland är det ett minne. Av nåt ställe vi har varit på -
- saker vi har gjort förut -
- eller människor som vi har känt eller älskat.
Till syvende och sist tror jag det är det allt handlar om.
Man vill hålla fast vid dem som har gjort intryck på en.
Man vill ta dem med sig, men det kan man inte.
När man har svårigheter, griper man efter minsta halmstrå...
...men det är som att försöka gripa tag om vatten.
Oavsett hur hårt man griper, så rinner det igenom.
- Är du Mildreds pappa? - Jag är hennes förmyndare.
Hon hade tur. Hon fick en rejäl smäll, men kommer klara sig.
Hon fick en kraftig hjärnskakning och får ligga kvar i några dagar.
Hon är vaken, men har fått lugnande.
Hej.
Hej, tjejen.
Läkaren sa att du kommer att klara dig.
Du har en bula i skallen, men du ser...
- Ut som fan? - Ja.
Ja... Typ.
Jag skulle ha berättat det för dig.
Känner du till det?
Du var där.
- Jag är hemskt ledsen. - Det är ingen fara.
Det är inte ditt fel.
Jag är faktiskt...
...glad över att hon inte var ensam.
Min pappa dog för sju år sen.
Han försvann utanför Tahiti. Det tror de, i alla fall.
Jag vet i alla fall det.
Jag saknar honom.
Jag saknar honom nåt otroligt.
Han lämnade mig.
Han lämnade mig och drog.
Hon tänkte på dig när hon...
Hur vet du det?
Jag bara vet.
Henry, det är Wendell.
Om du inte ringer mig...
Henry, ring mig.
Du har inga nya meddelanden.
Var djärv.
Helt otroligt att det här är vårt hem.
Här ska våra barn bo.
- Är du lycklig? - Löjligt lycklig.
Hon var en orkan.
Jag tänkte vi kunde behöva en extra uppsättning tassar på färden.
- Du ser annorlunda ut. - Jag har rakat mig.
Nej, det är nåt annat också.
Jag insåg just att jag inte vet vart vi ska.
Det spelar ingen roll. Vi kommer att komma fram.
Bon voyage.
Glöm inte att skriva!
Pappa sa att varje stor resa är fylld av överraskningar.
Vår var inget undantag.
Kom och kolla.
Vi kommer aldrig hamna i historieböckerna -
- men det gör inget. Det var inte därför vi gjorde det.
Det är bara vår berättelse.
De flesta berättelser är sig lika. Det finns goda och dåliga människor.
Vissa slutar lyckligt, andra illa.
Vår berättelse blev inte som väntat, men det var den vi fick.
Vissa saker blir bättre om de inte är perfekta.
Folk brukar avsluta sina berättelser med "slut" -
- eller "så levde de lyckliga i alla sina dagar". Det är dumt.
Det är inte mycket som är så enkelt.
Precis som flesta berättelser inte börjar som man tror -
- slutar de inte som man tror heller.
Vi klarade det!
Jag har läst att 67 % dör när ingen annan ser på.
Men det stod inte hur många som levde medan nån annan såg på.
Jag antar att de inte lär ut det så.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning: Martin Andersson www.btistudios.com